Kate Reddy? Henne har jag känt i 6 år.
Världens smartaste tjej. Med ett hjärta av guld.
Alla arbetande mammor har många bollar i luften.
Kate klarar tio fler bollar i luften än alla vi andra.
En stor jobbrapport till i morgon? Inga problem!
Behövs det hjälp till barnens föreställning, är hon där.
Hon klarar oannonserade besök från svärföräldrar utan att ta lugnande.
Hon är otrolig.
Alla mammor har stunder när de nästan inte klarar mer.
För Kate inträffade det förra vintern.
Allt började med kakbasaren.
Har hon berättat om det?
Herregud, kakbasaren...
Jag hade precis kommit hem från en affärsresa.
Jag fick en påminnelse om kakbasaren på Emilys skola.
Jag hade lovat Emily att baka nåt-
- och skulle göra det, men ingredienserna var slut i affären.
Pajen skulle bli hembakad, om det så var det sista jag gjorde.
Varför? Jo, de andra mammorna-
-är som en Martha Stewart-armé.
Deras bakverk kommer se perfekta ut. Deras döttrar kommer vara stolta.
Jag ville att Emily skulle känna så.
Jag försöker att förhindra nåt i framtiden:
Emilys mentala problem började med en kakbasar-
- då hennes föga närvarande mor förödmjukade henne inför klassen.
Jag kunde inte svika Emily.
Ni förstår inte. Jag minns ännu blickarna jag fick 1974-
- när mamma skickade 2 konservburkar persikor till kakbasaren.
Har du bakat?
- Hej! - Hej, välkommen hem.
Tack. Jag tänkte att florsockret skulle hjälpa.
Det är för sent för hjälp. Kom och lägg dig.
Du har kakor här, skicka med dem.
Är du tokig? Vet du vad de andra mammorna skulle säga-
- om kakor med högfruktoshaltig majssirap och salt?
Det låter så gott... Kan jag få en?
- Ja... - Där ser du.
- Du oroar dig för mycket. - Jag bara...
Jag vill att Emily ska vara stolt över det hon tar med sig.
Inte behöva vara annorlunda för att jag jobbar.
- Hon ska veta att jag försökte. - Jag tar det tillbaka.
Du menar väl.
- Hur var det i Phoenix? - Okej.
Flygplats, taxi, möten, hotell.
Möte, taxi, flygplats.
Du måste vara helt slut.
Tja...
Inte helt och hållet.
Jag är inte en sån fru som inte vill ha sex med sin man.
Han är den gulligaste killen jag vet. Han är bedårande med sina rynkor-
- och sina sjögräsfärgade ögon. Hans doft när han kliver ur duschen.
Det finns bara ett problem...
En nyligen utförd studie visar att 64% av kvinnor med små barn-
- inte sover igenom hela nätter. Forskarna vet inte varför.
De kunde ha frågat mig. Jag, liksom kvinnor i hela världen-
- gör upp listor på nätterna. Emilys födelsedagstema: Pirater eller pop?
Saker att köpa: Pappershanddukar... Födelsedagsgåva till Jedda.
Är Jedda en tjej eller en kille?
Fixa lekdejt till Emily med ungen som inte bits. Fylla på spolarvätska.
Det borde stå på Richards lista. Äh, han har ingen lista.
Vaxa nåt. Vad som helst.
Ringa till Richards mamma. Eller bara mejla henne.
Tvätta Bens nalle. Skaffa mer p-piller.
Göra klart årsredovisningen. Nej, börja på årsredovisningen.
Kegel... Bagels!
Ben är inte sur på mig när jag har varit hemifrån i affärer.
Han är för liten för det.
Bu!
Jag älskar att vara mamma till en 2-årig pojke. Man är stjärna-
- i en värld utan kritiker. Min dotter är inte lika förlåtande.
Hon bestraffar mig om jag är borta länge.
Jag vill att pappa skjutsar mig. Paula får bada mig.
Jag ogillar kramar.
Arbetande mammor, som säger att de inte mutar barnen, är lögnare.
Vem vill titta på tecknad film?
- God morgon. - Vi måste få en offert för trappan.
- Du säger så trevliga saker. - Nåt är annorlunda med dig.
- Du har... - En skjorta utan spyor på?
- Ditt möte är i dag, va? - Jag ska få uppdraget.
Vi ska fira i kväll. Jag menar det! Än sen om vi tävlar mot stora firmor-
- som har gjort museer och hotellobbyer?
Jag har ett toppenbadrum och en källare att visa upp.
- Och en skjorta utan spyor på. - Jag måste verkligen få jobbet.
Ekonomin verkar ha väntat in mitt företag, innan den dök.
Firman går runt på växelmynt ur socklådan.
Det kommer att ändras. Du har så mycket talang.
Jag hoppas det. Lönen är inte stor, men det blir bra för oss i längden.
- Du kommer att få det. - Jaså? Ja, det ska jag!
- Jag måste sticka. - Kan du bara vänta medan jag duschar?
Var är Paula? Jag får ta ett snack med henne.
Nej, gör inte det! Hon går, om hon inte är nöjd med oss.
- Vore det så illa? - Det vore enklare utan dig än henne.
Du förstår vad jag menar.
Hon är här!
Män och kvinnor har olika syn på barnomsorg.
- Vågorna var underbara i dag. - Richard ser en kostnad.
Jag ser nån som vet vilken filt Ben gillar mest.
PAULA - 8 ÅR PÅ COLLEGE FORTFARANDE UTAN EXAMEN
Det är ett toppenjobb. Jag älskar ungarna och Kate är en bra chef.
Vad Kate jobbar med? Jag vet inte. På en bank? Är hon kassörska?
- Kan du lägga det i en behållare? - Visst.
- Har du bakat? - Ja.
Jag jobbar för ett investeringsbolag.
Men inget skrämmer mig mer än min dotters dagisfröken när vi är sena.
- Älskar mamma dig mycket eller lite? - Lite.
Mycket.
Ha en bra dag.
Är vi sena igen, mrs Reddy?
Ja, förlåt. Det blir bättre i morgon.
- God morgon. - Har du verkligen bakat?
- Vill du få mig att framstå sämre? - Den är från butiken.
Har du bara stressat den lite? Slängde du förpackningen?
Självklart. - Det här är Allison.
Hon är ensamstående mamma. Jag kan alltid räkna med henne.
Isynnerhet med att hon kommer med värre saker till kakbasaren än jag.
Det där är Jell-o som inte har stelnat.
Kate och jag fann varandra direkt. Arbetande mammor behöver solidaritet.
Vi vet var vi hamnar i rankingen.
Nedanför brottsling och ovanför snattare.
Förr bakade kvinnor paj och fejkade orgasmer.
- Nu fejkar vi pajerna. - Det är väl en stor förbättring?
- Tack. - Jag var uppe hela natten.
- Helvete. Där är de. - Där var de.
De mest skrämmande varelserna i fångenskap: Mamstren.
Till höger: Wendy Best. Klassmamma, utflyktsförkläde.
Hem-och skola-viceordförande. Skrämmande för arbetande mammor-
- med sina hemmafrufärdigheter. Och Janine LoPietro.
Hon sysslar med pilates, yoga, spinning, Krav Maga.
Hon är i bättre form än en elitsoldat och dessutom tuffare.
Hur är det? Jag har inte sett dig på länge. Du ser toppen ut.
Jag avundas er så. Ni får bära högklackat och se fina ut.
- Vi får bara dra runt i parken. - Jag fattar inte hur du gör det.
- Det säger vi jämt. En kaka? - Visst, tack.
- Allison? - Nej, tack.
- Hej då. - Hej då.
- Borsta håret. - Såg du vad hon hade på sig?
När jag beslöt att skaffa barn-
- så ville jag uppfostra dem själv. Men kvinnor gör olika val.
Jag försöker att inte döma nån.
- Hej då! Vi hörs sen. - Hej då.
Hej på dig. Gå hem.
Gå inte ut i gatan.
Så nu är jag självklart försenad. Jag måste skynda mig till kontoret.
- Hej, Clark. - God morgon. Hur står det till?
- Varsågod. - Tack.
Är du försenad i dag? Jag kommer från ett möte.
Jag har två val: Manliga ursäkter som trafik, elfel eller bilproblem.
Eller...
- Mammogram. - Jaha, ja. Jag tar trappan.
Det är bra för hjärtat.
God morgon, Jill.
- Möte. - Visst. Ett ögonblick.
Är det en rispuff?
- Torkad pannkakssmet. - Jaha. Så skönt.
Momo är en strålande biträdande analytiker.
Hennes arbetsetik är som en robots. Liksom hennes värme.
Kate Reddy? Hon är den bästa vi har. Hon är toppen på sitt jobb.
Hon jobbar hårt. Fast folk tycker att hon är konstig.
Hon kollar hur det är med barnen varje dag.
Till och med under lunchtid, när hon borde jobba.
- Ska vi ha möte, då? - Visst.
Vi hinner inte göra nåt med din utväxt.
Clark har fått feedback från New York på vårt fondförslag.
Vi får aldrig göra nåt för New York. De ser oss som ett sorgset styvbarn.
Du är alltid trött och ovårdad...
En dag luktade du tandkräm. Men du skriver de bästa rapporterna.
Jag tvivlar på att de läser dem. Skulle de läsa nån-
- så skulle det vara Bunces rapport. Han lyckas att misslyckas uppåt.
- När man talar om trollen... - Kate!
Chris Bunce. Han är vårt kontorsrövhål.
Bunce älskar att jag har barn. Jag är lättare att konkurrera ut.
Män kan ta ut kunder på drinkar, middagar och golf.
Ni vet vad jag menar. Rövslickeriet.
Där är du. Jag hittade dig inte i morse.
- Var det nåt med barnen? - Jag var på...
Fråga inte.
Jag sa just till Clark hur otrolig du är.
Jag fattar inte hur hon gör det. Alla dessa barn... Imponerande.
- Du har fyra barn själv. - Två är tvillingar.
Bunce...
Hur fan ska det bli jämlikt mellan könen? Kvinnor kan få bra jobb-
- och föräldraledighet, men fram tills män märker att toapapperet är slut...
- så är hela projektet dödsdömt. - Män har också många bollar i luften.
Som våra skor. Kvinnors skor behöver inte vara välputsade jämt.
Kvinnor får aldrig skorna putsade på stan.
Deras skor kan vara platta och matta. Inte mäns. Det är dubbelmoral.
Bunce hade bra möten om pensionsinvesteringarna.
Ja, mötena gick bra. Vi hann med lite kultur också.
Jag tog kunden till en dansshow.
- En interpretisk dansshow. - Bra jobbat.
Vi går vidare. Jack Abelhammer från New York-kontoret-
- vill träffa den som skrev en rapport som han gillade.
Bunce...
Jag vet hur länge du har väntat på ett sånt tillfälle.
Fortsätt med det. - Grattis, Kate.
Du får åka till New York i kväll. Du möter Abelhammer kl. 9 i morgon.
- Menar du det? - Nån läste äntligen ditt förslag.
Grattis till B-laget.
Om det går bra, kan du bli befordrad. Resor och tid med Abelhammer.
Det blir toppen. Och barnen får mer kvalitetstid... med barnvakten.
Och din man blir säkert glad. Grattis!
Ni vet att hon är gift, va? Hon ringer sin man så fort hon blir sen-
- eller inte kan hämta barnen från skolan. Som om hon övervakades.
Därför tänker inte jag gifta mig. Eller ha barn.
Jag hade en fisk en gång. Den stirrade på mig. "Ge mig mat!"
Jag spolade ner den. Han hette Derek.
Derek Chan.
Ska vi sticka tidigt, gå till en bar, låtsas vara singlar och utvilade?
Vilket som, kanske både och?
Bekräftar vårt möte i morgon, kl. 9. Det ska bli trevligt att träffas.
Jack Abelhammer.
Det vore trevligt att bli packad, men jag måste suga av nån i New York.
Det ska bli trevligt att träffas, Jack. Hälsningar, Kate Reddy.
Det är inget som är säkert, Richard. Han måste välja mig-
- bland alla andra. Chansen är väldigt liten.
Avgörs det av ditt förslags kvalitet och din framställning...
- så får du jobbet. - Lycka till på mötet.
Oroa dig inte för mig, ingen kommer ens märka att jag är borta igen.
- Nej. Du kom ju nyss hem. - Det är bara över en natt.
- Du kan ringa mig när som helst. - Visst.
Du hatar mig åtminstone inte.
- Har du tagit Ben till frisören? - Ja, hans lugg var för lång.
Jaha... Han ser... Det är bedårande, tack.
Det var hans första klippning.
- Jag ville inte störa dig på jobbet. - Nej då, du stör aldrig.
Inget är viktigare än barnen. Jag vill veta om allt som händer.
- Okej. - Toppen. Tack.
Jag älskar dig. - Hej då, raring.
Jag älskar dig. - Lova att ringa mig om det är nåt.
- Hej då. - Hej då.
Hej då.
Barn kommer över separationsångesten i 2-årsåldern.
Ingen åldersgräns uppges för mammor.
Han kommer aldrig ha sin första hårklippning igen. Aldrig.
De hade inte lila strumpbyxor i din storlek. Jag ska leta vidare.
Okej.
- Vill du ha en hårborste? - Det kliar bara lite i hårbotten.
Hallå? Lekdejten är i parken. Bekräfta det med Owens barnsköterska.
Jag har numret. Vänta...
Jag har numret, om du bara väntar.
Ett ögonblick. - Håll i den.
Förlåt... Går det bra?
- Varför är det vått? - Den hör inte hemma här.
- Nåt luktar ruttet kött. - Är den här?
Ja!
Jag har numret. Är du kvar?
- Säg det bara. - Vad då?
- Ut med det. - Jag fattar inte hur du gör det.
- Det får du veta en dag. - Åh, nej. Jag ska inte ha barn.
- Inte? Varför inte? - Till att börja med...
Kan du hålla det här?
Att vara mamma är en av livets mest berikande upplevelser.
Det är nog mitt stresseksem igen.
Förlåt.
- Tack. - Han kommer strax.
Ursäkta, mina barn älskar den musiken.
Jag ska in på mötet, Allison. Kan jag ringa upp?
Visst. Varför ser du fram emot att träffa mig?
- Va? - Ditt svar på mejlet går inte ihop.
Nej! Jag skickade inte det mejlet till dig. Jag skickade ett annat...
Herregud!
- Skickade jag inget om att suga? - Nej, raring.
- Inte i går. - Kate Reddy?
- Jack Abelhammer. - Momo Hahn.
Det är en ära att träffa er, sir.
- Ska vi gå? - Visst.
Angående mejlet som jag skickade...
Aktiviteten jag nämnde i det...
- Det är inte... - Jag såg det.
Ska du öppna mötet med det?
Förlåt mig. Vi har haft budgetnedskärningar på sistone.
- Så... nej. - Så tråkigt.
Ursäkta mig. Jag ska stänga av ringsignalen.
Jag stänger av. Förlåt mig.
EMILY HEMSKICKAD MED LÖSS. HELA FAMILJEN SKA BEHANDLAS.
Är allt som det ska vara?
Ja då.
Åh, Gud...
Vi fick in många förslag, men jag fastnade-
- för de individuella pensionsfonderna.
För att det ska fungera, måste man välja aktier med stor spridning.
Absolut, men även undvika värdefällorna.
Jag har valt ut industrier, där jag ser en ökning.
Jag förstår.
Problemet är att Harcourt avskyr pensionsfonder.
Hur kan vi få honom... Vad är ett hopphus?
- Ursäkta? - Det står på din hand.
- Jag såg nåt sånt när jag var 10 år. - Det är en uppblåsbar hoppborg.
Som barn kan hoppa i.
Min dotter fyller år nästa vecka.
- Hur många barn har du? - Sex. Två!
- Hon har två barn. - Men det känns som sex.
Fonden är väldigt ambitiös.
Harcourt vill se affärsverksamhet. Han bryr sig bara om vinstmarginal.
Det är ambitiöst, det vet jag.
Men om det fungerar, så fungerar det med besked.
En fond som gör det möjligt för folk att faktiskt ha råd att gå i pension.
Det skulle betyda så mycket för människor-
-som är livrädda för sin framtid.
Jag började med investeringar för att jag såg min far spela bort allt.
Hade han investerat i en sån fond, så hade mamma haft nåt när han dog.
I stället hade hon 2 jobb och inga besparingar.
Samt en arg lånehaj vid namn Claude.
Vad är det med dig? Du knäppte i väg nåt mot min mun.
Jag har löss. Löss!
Herregud. Jag ville bara därifrån.
Jag såg små insekter hoppa från mitt hår till hans inkorg.
Herregud. Jag kommer att kräkas.
Åh, nej. Vänta, Richard.
- Ett ögonblick. - Håll inte telefonen mot håret.
- Hur går det, Richard? - Jag fick uppdraget.
- Inga fler källarrenoveringar. - Vilken toppennyhet!
- Jag är så stolt över dig. - Kom hem, vi måste fira.
Jag är hemma snart. Hej då.
Hurra!
Det här kan bli katastrof.
Självklart får ungar löss.
De smutsiga ungarna. Vars mammor inte tvättar deras hår.
Eller låter tonåringar tvätta dem.
Massor med ungar får löss i skolan.
Ja, det viskades om att Kate hade löss.
I finansvärlden ignorerar man inte viskningarna.
Jag fick mitt kontor behandlat och slängde bort Kates mugg-
- samt allt med hennes namn på ur kylskåpet.
Och jag åker inte hiss eller taxi med Kate.
Du måste ta det om du får det.
Hur? Richard hoppas på att jag ska jobba mindre nu.
Och jag... Aj! Jag hinner knappt med det som är.
Abelhammer tror nog att jag är tokig. Jag mejlade honom om...
Jag hade "hopphus" skrivet på handen. Och jag kliade mig.
Hallå?
Hej, Clark. Jag är på ett frukostmöte.
Är allt...?
Okej, jag kommer.
Aj! Hej då.
Abelhammer vill prata med mig.
Då var det kopplat, vänta bara på mr Abelhammer.
Men jösses, då...
Hur fasen gick det till?
Herregud! Förlåt mig. Hur länge har ni väntat?
Tillräckligt länge, men fortsätt om det är nåt mer.
Jag är nog tillrättad nu.
Tack.
- Tack för att du kom hit i går. - Det var så lite.
Jag gillar förslaget. Det har en del hål, men det kan vi nog rätta till.
Men det blir en tajt deadline.
Harcourt vill fatta ett beslut till slutet av året.
Det här är ett enormt projekt. Resor, långa dagar och sena kvällar.
Jag vill vara säker på att du orkar, med sex barn och löss.
- Herregud... Hur vet du...? - Ditt SMS syntes.
Jag kan läsa upp och ner.
Jaha... Vad säger du, Kate?
Klarar du det?
Det kan vara det bästa som har hänt i min karriär.
Men tajmingen kunde inte vara sämre.
- Ungarna får mer tid med barnvakten. - Du älskar ditt jobb.
- Resor, tid med Abelhammer. - Jag visste vad jag måste säga.
Självklart!
Kan ni hålla hissen? Tack.
Min dotter fyller sex år. Jag var rädd att inte hinna köpa ballonger.
Kan nån trycka på lobbyknappen åt mig?
Är alla inne?
Alla vet hur man håller ett kalas. Man ringer till Ernesto.
Han tar hand om allt. Inbjudningar, ballonger, allt blir perfekt.
Mot en extra avgift-
- skickar han fel adressuppgifter till ens svärföräldrar.
De åker runt i stan hela dagen och kommer när kalaset nästan är slut.
- Hej, raring. - Hej, mamma. Pappa.
Hej, Kate.
- Hej. - Tack för att ni kom.
- Till födelsedagsbarnet. - Tack, det var snällt.
- Vill ni ha nåt att dricka? - Åh, nej!
Eller lite godis?
- Har ni läsk till barnen? - Nej, det är för mycket socker.
Och torkad frukt gör att tänderna ruttnar.
I fjol utlyste skolsköterskan en fatwa på russin.
- Men ändå har ni en piñata? - Det är inte samma sak.
Det är kulturellt berikande.
- Här är vatten, raring. - Hon tycker att vi är löjliga.
Det är vi ju.
- Hur är det? Du är lite frånvarande. - Nej då. Allt är toppen.
Vildarna är här. Jag öppnar.
- Vänta, vi måste prata. - Nu?
Nej, vi kan ta det senare.
- Vad är det? - Det är bara en grej.
Det är inget. Vi tar det sen.
- Säkert? - Ja då. Gå och öppna nu.
Jag är ledsen, men New York gillade min pensionsfondsidé.
De vill att jag utvecklar den. Jag kommer att resa mycket.
- Är det på organiskt mjöl? - Ja.
Blöjbyte!
Han kan behöva kokas ren. Vi pratar sen.
Absolut!
Han är otrolig med barnen.
Lew har nog inte bytt en enda blöja.
Män gjorde inte sånt på den tiden. Vi var hemska föräldrar.
Vi visste inte vad tofu var. Allt var enklare då.
Alla visste sin plats och uppgift. Lew tjänade pengar-
- och jag bytte blöjor. Kunde vi inte betala nåt, var det Lews fel.
Grät barnen, var det mitt fel.
Nu är det allas fel om nåt går snett.
- Det gör väl ingen nytta? - Det är mer komplicerat nu.
Så komplicerat som man gör det.
Om du hade stannat hemma med Ben-
- skulle han kunna prata nu? Han är ju nästan 2 år.
Störs du inte av det?
Det värsta är att hon har rätt. Att Ben inte pratar.
Emily reciterade första kapitlet av "Canterbury Tales" i hans ålder.
- Han bara grymtar. - Det är ingen fara.
- Vi måste prata om... - Jag vet att tajmingen är usel.
Två stora arbetsprojekt samtidigt. Men vi kan få det att fungera.
Jag ska se till att inget blir försummat.
Du har jobbat så hårt för din chans. Det har jag också.
Det är ett bra problem. Vi får jonglera lite, bara.
- Jag vet... - Oroa dig inte.
- Visst, men... - Oroa dig inte!
Nu skriker du. Det är inte lika lugnande.
Vad gör du nu?
Allt är en röra och vi ska göra allt bättre med sex? Är det planen?
- Ja. - Jag gillar det.
Det gör jag verkligen.
Att använda sex som bot på en relations brister är lågt.
Men ibland är man tvungen. Jag gör det jämt.
Det fungerar alltid.
Richard hade rätt som oroade sig. Det här skulle bli svårt.
Tack och lov för Momo. Snäll, stöttande och vänlig?
Hon var inget av det men hon jobbade häcken av sig.
Jag tillbringade 2-3 dagar/vecka i New York med Jack.
Han var imponerande, insiktsfull, smart... Han var mycket.
Inte alls som Chris Bunce.
Inkludera det för låginkomsttagarna.
Precis.
- Jack. Jag vill bara... - Ska du tacka mig igen?
- Gör det inte. - Nej.
Det skulle jag inte.
Jag skulle aldrig tacka nån för att ha gett mig min största chans.
- Vem skulle jag vara då? - Bra. Exakt.
Men tack.
- Den här bör vi få gjord. - Okej. Jag måste gå på toa.
Förlåt att jag inte är där för att pussa dig god natt. Vi ses i morgon.
Okej...
Jag tänkte mig en tidsserie som påvisar MCIX-index...
Inget mer jobb nu.
Kan jag få tillbaka min martini? Du flyttar bort den från bordskanten.
Förlåt. Jag är förvånad att jag inte har skurit upp köttet åt dig.
Det är en vana.
Har du barn?
Nej.
Jag har... Jag var gift.
En gång. En toppentjej.
Väldigt speciell. Och sen...
Två år efter bröllopet blev hon sjuk och...
Hon kämpade verkligen.
- Jag beklagar verkligen. - Ingen fara. Jag mår bra.
När nåt sånt inträffar, förändrar det hur man ser på... allt.
Jag har försökt att hålla allt så enkelt som möjligt sen dess.
Jag älskar min arbetsplats, mitt arbete.
Det krossar inte ens hjärta. Du, då?
- Gillar du det du gör? - Jag älskar mitt jobb.
Marknaden bryr sig inte om mitt kön, bara om jag har rätt eller fel.
Jag gillar rättvisan i det.
Ibland önskar jag att jag inte älskade mitt jobb så mycket...
För då skulle du vara med barnen. Du är tillåtet att sakna sina barn.
Jag har två fantastiska barn som jag älskar.
Men livet förändras.
Spontaniteten försvinner. Man umgås inte spontant.
Man går inte på bio. Man bowlar inte.
- Bowlar? - Jag brukade bowla med min syster.
- Nu har man inte tid. - Bowla.
Förlåt, jag borde inte ha pratat om mina barn. Det är oprofessionellt.
Vet du vad? Tänk inte på mig som Kate, den arbetande mamman.
Tänk på mig som Bill. Din pålitlige finansanalytiker.
Studier visar att kvinnor är bättre investerare.
Men jag kan glömma att du är kvinna om du vill.
- Då så. - Tack. Jag menar inte "tack".
- God natt, Jack. - God natt, Bill.
Hej då!
Jag blev bara mer och mer upptagen.
Det lustiga är, att jag fick allt att se ut att fungera.
Nyckeln till jonglering är inte att fånga, utan att kasta.
Så jag kastade, kastade och kastade.
Inga fläckar! Jag har nåt att ha på mig!
Kate har aldrig jobbat så hårt. Men hon älskar verkligen barnen.
Jag lämnade barnen på skolan kl. 07.15.
- Så jag är här runt 07.45? - Nåt sånt.
Jag går nån gång vid... 14.
- Du kan inte lämna tidningen. - Varför inte?
Jag vet vad det skulle innebära. Det skulle ta livet av dig.
- Det går jag inte på. - Du är en nyhetsman.
Jag vill vara kvinna.
Livet kändes som på snabbspolning. Jag fick hålla ett öga på allt.
- Se upp! - En annan jongleringsregel...
är att det som går upp, måste komma ner.
Akta dig för hundbajs, gumman.
Jack och jag hade en vansinnig deadline.
Vi mejlade varandra varje timme. Jag försäkrar att jag höll-
-en passande, professionell distans.
"Jack, här kommer den slutliga versionen av presentationen."
"Skulle du vilja..."
"Jag lägger sista handen vid..."
"Jag skulle göra vad som helst..."
"Vi ses snart. Kate."
Varför är du fortfarande vaken?
- Jag jobbar. - Det räcker. Gå och lägg dig.
- Jag hinner inte passera sängen. - Inte alltid, hoppas jag.
God natt, Kate. Puss och kram, Jack.
God natt. Puss och kram.
God natt, Kate.
Nej... Signerar man med "puss och kram", så är det en invit.
- Hej. - Hej, pappa.
Paula måste gå kl. 17 i dag. Kan du...
Jag har möte kl. 16. Och sen en middag.
- Kan du...? - Inga problem. Jag älskar dig.
- Hej då. - Var fan är Paula?
Jag tar Ben till Allisons barnvakt och Emily till skolan.
- Hej då, pappa. - Hej då!
Kan du ta din lunchlåda, Emily?
Vi hade bra möten den här veckan. Det ser bra ut.
Då tjänar vi lite pengar!
Jag blir sen i morgon. Jag ska till läkaren.
- Jag är gravid. - Va?
Jag vet... Nåt systemfel i preventivmedlen.
Oroa dig inte, jag tar hand om det. Jag ska ju inte ha barn.
Vänta!
Jag vet att du ser på mig och ser...
En röra. Ett stort, oplockat ögonbryn.
Jag är ett vandrande preventivmedel. Jag fattar.
Men det är inte allt. Det finns så mycket glädje också.
Och om du vill gå igenom galenskapen-
- av att ha barn, så kan jag hjälpa dig.
Jag kan lära dig användbara trick. Du kan jobba.
Så att båda sidor... Herregud! Vad är klockan?
Åh, skit! Skit!
Skit, skit, skit...
Skit.
Richard, det är jag. Förlåt mig.
Jag vet att du har en middag och jag är på väg, så du kan gå sen.
En kvinna har hela familjepusslet i huvudet.
En arbetande kvinnas huvud är som ett kontrolltorn på en flygplats.
Richard? Jag är hemma.
- Mamma! - Var är pappa?
- Han måste gå på middagen. - Vem är ni här med?
- Jag visste inte vad jag skulle göra. - Jag vet, men...
Jag frågade Wendy om hennes barnvakt kunde komma hit...
Wendy "jag gör allt perfekt" Best?
- Lämnade du dem med nån okänd? - Du var inte här.
- Jag lämnade dem med en barnvakt. - Som inte känner dem.
Ibland får det duga ändå. Det gick ju bra.
Alternativ barnvakt finns på min lista.
Alla dessa listor. Skriv in "docka rymdfärjan" också, när du är i gång.
Det var inte snällt. Jag får mycket gjort från listorna.
Förlåt. Ska vi bara lägga oss?
Vänta. Jag måste åka till Cleveland i morgon.
Över en natt. Vi måste träffa några mäklare.
Vi måste veta hur mycket de kan lova innan vi presenterar förslaget.
Kom, vi lägger oss.
Jag är kvar här.
Man måste resa i det här jobbet.
Är man fastkedjad i nåt, så är man en fågel som inte kan flyga.
Ingen köper en fågel som inte kan flyga.
- Tack. - De kan nog övertyga Harcourt.
Hur stor var potatisen som det här kom från?
Det är sånt som får familjen att skratta.
Förlåt mig.
- Känns mäklarna bra? - Ja då.
Ska vi besöka Clevelands sevärdheter?
- Vad de nu är. - Det lustiga med affärsresor...
är när mamma säger "Det måste vara så spännande!"
Men vi ser ju mest hotellrum och flygplatser.
Inte i kväll.
- Bowlar du? - Ser det så ut?
Det är en halvtimmes väntetid på en bana. Vi har R&B-kväll.
Om ni inte vill spela med en av grupperna.
De är rätt tävlingsinriktade.
Du kan kasta!
Se och lär.
Ner med Lumber Liquidators! Timmer!
Det är rätt enkelt. Sikta mot mitten.
Jag tänker bara kasta och hoppas på det bästa.
Jag har den.
Ner med Max's Automotives!
Jag förstår vad du menar. Bowling är kul.
Vinner du det här åt oss, förlåter vi dig för att du är bankir.
Du är en bowlare i garderoben.
En kompis till mig bowlade när jag gick på college.
Det var kul.
Men inte lika kul som i kväll.
- Och sen? - Sen gick jag till mitt rum.
Jag åt upp alla godisfiskar och somnade.
Men han kom till dörren och bad dig att rymma med honom?
- Nej, det var inget sånt. - Har du berättat om det för Richard?
Nej, vi gick och bowlade. Det här är absurt!
Jack och jag är bara vänliga mot varandra.
Visst. Straighta killar avskyr ju att stöta på kvinnliga medarbetare.
- Han behandlar mig inte på det viset. - Hur signerar han sina mejl?
- Va? - "Hälsningar? Din? Tänker på dig?"
- Inte vet jag. - Är det "puss och kram"?
- Sluta korsförhöra mig. - Du rodnar ju.
- Nej. - Lova mig en sak.
Gör inget motbjudande eller omoraliskt-
-utan att berätta allt för mig.
Direkt från mikron. Kom och ät, så det inte blir kallt.
- Hur var resan? - Va?
- Du var i Cleveland. - Ja, den gick bra.
Projektet är i bra form. Jack är nöjd.
"Jack är nöjd. Jack gillar tekniksektorn. Jack är allergisk."
Jag googlade honom. Sätt dig. Han ser ju hemsk ut.
- Det måste vara en mardröm. - Jaså?
- Jag har inte lagt märke till det. - Inte det?
Han är nöjd. Det betyder...
Att vi kan tillbringa Tacksägelse- helgen hos dina föräldrar.
Vi kan skaffa granen på fredag.
Sen tänkte jag att vi kanske...
kunde skaffa en barnvakt. Det kan vi.
- Vi kan gå på bio. - Det vore roligt.
- Det blir en perfekt, rolig resa. - Det låter bra.
Grupperingen bör ändras till tillgångsklass.
- Vi kan gå igenom det i morgon. - Du kan bara mejla det till mig.
Jag är tillbaka på måndag. Det är Tacksägelsehelg.
- Det är ingen fara. - Är du säker?
Ja.
Jag vill ha lite tid med familjen.
En sak till...
Jag ska behålla barnet.
- Ursäkta, vad då? - Du är min överordnade...
Glöm allt det!
- Det här är obehagligt. - Jag är så glad för din skull.
Det är ändå obehagligt.
Ingen kan förklara det innan man får barn.
När du väl har barn, kommer du undra varför ingen sa hur det känns.
Sluta hålla mig.
- Glad Tacksägelsehelg. - Detsamma.
Att vara gravid är inte häftigt.
Det känns som ett misstag. Men många har barn som misstag.
Min baby kanske blir som Justin Bieber. Han var ett misstag i början.
Nu är han miljardär.
God natt.
Där är du. Ska du i väg i fem dagar? Det är att fånga dagen.
Jag stannar i stan. Min fru lagar mat till 20 personer.
Tre kalkoner. Om du behöver nån som hoppar in...
Så finns jag här.
Tre kalkoner? Otroligt.
Ge Abelhammer mitt nummer.
Glad Tacksägelsehelg.
Det här bör ni veta om Bunce: Han är en som kommer in på slutet-
- och tar åt sig äran för nån annans arbete.
Går det minsta fel, så hoppar han på tåget.
Jag lagar en toppengod kalkon. Utsökt.
Alla säger att min bröstfilé är saftig.
Herregud. Du ser ut som en packåsna.
Jag har skötdynan, barnstolen, sängen, haklappar och skålar.
Alla vet att man köper två av allt, en uppsättning till sommarstugan.
Louis XIV reste med lättare packning.
- Är du redo att ha roligt? - Jag gillar den andan.
Berätta inte för din mamma om mitt projekt och min deadline.
- Ska vi ljuga? - Låt mig tänka... Ja.
Okej.
Den där vill inte vara still. Ett, två, tre...
- Oroa dig inte för det. - Den är vår, va?
- Vem kan texten? - Du, pappa.
Kom igen, jag älskar den här biten.
Emily!
Precis.
Titta. Vi är bortresta. Alla på samma ställe.
- Ja, det är toppen. - Det är trevligt.
Du vibrerar.
Jag ska tysta ner den.
Och nu är den tyst. Jag ska inte jobba.
Jag jobbar inte. Ser du?
- Jag behöver den inte. - Är det säkert? Det gör inget.
Det behövs inte!
Det var ett misstag!
- De ser jättefina ut. - Tack.
- Tack för att du gör det här. - Det doftar underbart.
Ett gäng snögubbar står framför frisersalongen.
- Och en av dem säger... - Det luktar morot.
- Du förstörde mitt skämt. - Det är samma som förra året.
- Det var mitt skämt. - Jag fattar inte.
På grund av deras näsor. De är av morötter.
- Vill nån åka skridskor i morgon? - Em och jag ska göra en snögubbe.
- Det kan vi göra vid dammen. - Det här var toppen, mamma.
- Är allt bra? - Ja, hon är här. - Kate?
- Nån Nono. - Momo. Jag tar det där inne.
- Är allt bra? - Vad är det med dig?
- Jag lämnade meddelanden. - Jag ska lyssna av dem.
- Han greps, han sitter i fängelse. - Jaså?
- Vad har han gjort? - Nåt med nån knarklangare.
- Vem dödade han, då? - Jag vet inte.
Hej, Jack. Jag har jättedålig mottagning.
- Vad har hänt? - Presentationen måste ske i morgon.
- Skit. När ändrades det? - Bunce kanske kan ta över?
Harcourt reser bort i övermorgon. Det är nåt akut med mäklarfirman.
Så vår enda chans att presentera är i morgon bitti.
- Men Bunce kunde ju göra det? - Snälla, Richard.
Bunce får inte ta över det här. Du vet hur mycket jobb det var.
Jag kan inte styra hur och när vi får presentera det.
Det är inte mitt fel. Jag planerade för att det här inte skulle ske.
- Vi skulle ju göra en snögubbe. - Jag vet, raring.
Jag lovar att vi ska göra en så snart det finns snö igen.
Du har ju redan lovat en gång.
- Hej då, gubben. - Hej då, mamma.
Herregud! Du pratar!
Ben! Du sa "hej då, mamma"!
"Hej då, mamma." Det kommer väl till pass.
- Jag är ledsen... - Åk nu.
Vi pratar om det när du kommer tillbaka.
Hej då.
Vi har alla hört om Tacksägelsehelgen.
Hon åkte efter middagen. Vem gör så?
Jag föredrar att vara med min familj. Städa, medan min man-
- och hans vänner ser på fotboll. Jag jagar efter barnen-
- och gör smörgåsar till nästa dag. Jag hör min svärmor gnata-
- för 15:e gången om att kalkonfyllningen var för torr.
Det har vi ju aldrig hört!
Jag bara... Det är min familj. Och jag älskar dem.
- Det känns bättre nu. - Vi kunde börja med en översikt...
av betalarna...
Eller så kan du kräkas lite till.
- Mår du bra, Momo? - Ja då.
- Det här känns inte som nåt mirakel. - Morgonillamåendet varar bara...
i nio månader.
Jag vet hur det känns.
- Mår du bra? - Ser det inte så ut? Kom.
Momo!
Herregud! Det är officiellt. Jag är vidrig!
Hur kunde det ske? Svara inte.
Jag sov inget i natt. Ungen är som en berg-och-dalbana.
God morgon. Tack för ditt kort och rummet är jättefint.
Du har verkligen jobbat hårt. Du förtjänar ett fint rum.
Lyckas det här, så blir det på grund av din presentation.
Kom. Vi är ett bra team, Bill.
Vi är här för att tala om möjligheter.
Möjligheterna för en ny finansiell produkt-
- som kan återskapa en del av våra kunders förtroende.
Vi förstår dem, vi vill göra en förtjänst för dem och oss själva.
Jag vill börja med några tabeller som visar strategin vi har utvecklat.
Momo?
Powerpointpresentationen gick bra.
Ingen märkte att vi hade övat hela natten.
Tills...
DET ÄR EN POJKE!
300 presentationer i fjol. Felfritt!
Graviditeten gjorde nåt med hjärnan. Ungen är ju inte nära hjärnan!
Vad kan den mer göra med hjärnan?
- Förlåt. Jag var så nervös... - Skojar du? Det var ett frivarv.
Jag behövde inte säga nåt. Han älskade det.
Du är tokig. Jag älskar...
Hur du skötte det där. Där är han. Låt mig avsluta.
Mår du bra?
- Hoppas att jag inte sabbade det. - Ingen fara.
Precis som jag trodde: Han tycker att det är toppen.
- Jaså? - Han vill äta lunch med mig.
Det låter som om han verkligen menar allvar.
- Ska jag... Åka hem? Till Boston? - Ja, jag ringer när jag vet nåt.
Okej.
Han undrade var jag hade fått den här idén från.
- Hoppas han sa att idén var din. - Vi har utvecklat den ihop.
Den har förändrats sen det första utkastet.
Du borde vara med på lunchen. Harcourt borde träffa dig.
Det ska han. Jag presenterade ju idén.
Visst, men fram tills desserten har allt blivit Jacks idé.
Man kommer inte till toppen genom att dela äran med juniorlaget.
Vad håller jag på med?
Du måste följa med. Du gav mig idén. Den är din.
Vi är ett team. Team håller ihop.
Eller hur, Momo?
Den 18:e omgången, eller den 28:e...
Läget är spänt. Alla var knäpptysta.
Och den här herren...
Den här elegante mannen...
Ställer sig upp och säger:
"Ner med Max's Automotives!"
Men nån Bronx-dialekt.
Det var ett nöje att träffa dig. Du övertygade mig verkligen.
- Jag är fascinerad. - Tack. Tack, tack.
Ja, hon gillar att tacka.
Jag hör av mig.
Det var ett mirakel. Han säger aldrig nåt positivt.
- Tror du att han satsar på det? - Ja då. Vi har definitivt en chans.
- Otroligt att det gick så bra. - Hinner du med planet nu?
Jag vet inte. Jag får kolla upp avgångstiden.
Se där. Den har lagt av. Jag glömde att ladda den.
Använd min. Titta här.
En massa missade samtal. Alla från dig.
Jag är på väg, Richard.
Håll ett öga på honom. Blir han yr eller mår illa, kontakta oss.
Tack. - Emily?
- Hej, mamma. - Hej, raring.
- Vad hände? - Han snavade och föll i trappan.
När en man lämnar kontoret för att vara med ett barn-
- så upphöjs han som en osjälvisk fadersförebild.
När en kvinna gör samma sak-
- så fördöms hon som oorganiserad, oansvarig och brister i engagemang.
- Det var ju på listan, va? - Glöm listan. Du har snavat själv.
Jag var åtminstone här när det hände. Jag försökte ringa dig. I timmar!
- Jag glömde att ladda telefonen. - Din pojkväns nummer var i datorn.
Det kändes toppen! Och han svarade inte heller.
Glömde han att ladda sitt batteri också?
Du vet att vi hade möte med Harcourt.
Vi satt inte nakna på nån strand med paraplydrinkar.
- Vilken underlig förnekelse. - Du har rätt. Jag svek.
Jag var inte här när Ben behövde mig.
Vad spelar det för roll? Du är inte närvarande när du är här.
Vi sitter aldrig ner. Vi tar det aldrig lugnt, vi skrattar inte.
För att inte tala om hur ofta vi inte har sex.
Jag förstår verkligen inte vad du begär av mig.
Jag vill bara ha några minuter utan panik.
Där vi pratar om annat än logistik. Där du skrattar åt mina gamla skämt.
Fem minuter av lugn, tyst konversation.
Bara fem minuter. Av att vara tillsammans. Det är allt.
Min lista:
1: Få ordning på mitt liv.
2: Sluta göra listor.
- Var är pappa? - Han gick till jobbet tidigt.
Du vet väl att jag inte ville åka i väg under Tacksägelsehelgen?
Du missade det. Precis som Jamaicadagen och Evies kalas.
För du måste prata i telefon och flyga till New York.
Det säger jag till alla. Nån dag kanske vi kan göra en snögubbe.
- Fast antagligen inte. - Det ska vi! Jag lovar.
Nästa gång det snöar.
Jag älskar dig.
Beter man sig som en av grabbarna på jobbet, är man "grov" och "svår".
Beter man sig som en kvinna, är man "känslosam" och "svår".
"Svår" uttrycker allt som inte är en man.
Vi har hört rykten om en sammanslagning från Atlanta.
- Ja, jag har hört det. - Nån måste åka dit i kväll.
Visst...
Hallå?
Ja... Var är du?
Vilken trevlig överraskning!
Vad gör du här?
Det är orättvist att du måste resa till New York hela tiden.
Vi får göra nåt åt det. I synnerhet nu.
- Hur så? - Fonden behöver ett namn.
- Va? Fick vi det? - Han finansierar ett pilotprogram.
Men det gör han sällan om han inte...
- Vi klarade det! - Vi klarade det!
Jag vill bara säga...
Jag kom även hit för att säga... Du och jag är ett team.
Ett riktigt bra team. Jag har tänk en del på sistone.
Inget av det här är jag, Kate.
Jag kollar mejlen var 10:e sekund för att se om du har skrivit nåt.
Jag vill berätta alla lustiga saker jag hör och ser.
Jag vet att dina omständigheter gör att det är helt galet.
Men jag måste säga det. För...
Om nån del av dig känner samma sak...
Jag vill hålla mitt liv enkelt.
Men du får komplicerat att framstå lockande.
För första gången på länge känner jag mig redo...
Jag är så glad att du känner så.
Nu kan du hitta nån lika viktig för dig, som Richard är för mig.
Jag har verkligen rört till allt och hoppas han finns kvar hos mig.
För där hör jag hemma. Och...
- Det snöar! - Ja.
Herregud! Jag måste gå. Jag ringer dig sen.
Det finns nåt jag måste göra.
Tack. Tack!
- Jag måste prata med honom nu. - Han sitter i möte.
Mina herrar...
Jag ville bara säga att jag åker till Atlanta på måndag.
- Ha det så bra. - Nej, du måste resa i helgen.
Kunden väntar på dig.
- Kan vi tala om det i enrum? - Efter resan till Atlanta i helgen.
- Jaha. - Min åsikt... - Problemet är...
att jag är...
- Inte tillgänglig. - För att?
För jag måste göra en snögubbe.
Anledningar som gör att det är okej att bli arbetslös:
1: Jag har två liv och hinner inte njuta av nåt av dem.
Det snöar! Mamma kommer hem tidigt, va?
- Hon måste nog jobba. - Hon kommer.
2:Att försöka vara en man är slöseri med en kvinna.
Hon sa att vi skulle göra en snögubbe när det snöar nästa gång.
Hon lovade. Två gånger.
3: Mina barn växer upp och jag missar det.
Mamma älskar dig, men hon måste jobba.
Är du säker på det?
Vill ni leka?
4: På nåt sätt, nån dag-
-så måste saker förändras.
Richard...
Jag vet att saker måste förändras.
Det vore bättre om jag inte hade mitt jobb. På så många sätt.
Men... Men jag är inte jag utan jobbet.
Att vara utan dig, Ben och Emily vore...
Vore inget liv.
Jag pratade med Clark i dag.
Jag har givit allt till jobbet. Jag älskar det.
Men jag kan inte bortse från min familj i en handvändning.
Jag vägrar göra det. Om det jag ger inte räcker...
Ge mig då sparken.
Men jag vägrar att säga upp mig.
Jag kan inte ge upp.
Gå, då.
Åk på måndag.
Gå nu, innan jag ändrar mig.
- Menar du det? - Gå.
Tack. Tack!
Sluta flina, Bunce. Får du en fond hos Jack Abelhammer-
- så kan vi prata om att lätta på ditt schema också.
Ska nån bli besviken, så får det bli Clark eller Jack.
Eller Bunce. Och fungerar inte det, så skaffar jag nytt jobb.
Det kommer alltid en ny affär.
Men bara en första hårklippning. Och från och med nu-
- ska jag vara stolt över min butiksköpta paj.
- Ja, jag köpte pajjäveln! - Vad är det med henne?
Jag vet att jag driver dig till vansinne.
Men jag älskar dig. Väldigt mycket.
Och jag beklagar verkligen allt som har hänt.
- Är du klar? - Ja.
Jag har också nåt att säga. Eller att läsa.
En lista?
Ja...
Byt matta i trappan.
Jag har gjort det. Jag köpte en gymnastikdräkt.
Ben börjar hos logopeden på torsdag.
Det är klart. Jag skaffade en magtrimmare.
Jag kommer inte att använda den men att se den kanske gör nån nytta.
- "Kate och jag." - Ja.
- Det står först på listan. - Åh, Richard!
Jag kommer att vara en röra. Det är jag helt säkert på.
- Allt kommer vara en röra. - Det blir vår röra. Eller hur?
- Var är barnen? - Ingen aning.
Ska vi leta?
Under omständigheterna kan nog inte ett välordnat slut komma på fråga.
Kate fick sin egen fond. Vi är alla glada för hennes skull.
Jag är nog minst glad av oss alla-
-men jag är ändå glad.
Han är så fin, Momo.
Det är så... Svårt att förstå.
När jag fick hålla honom, så var det...
Varför sa du inget? Det är otrevligt att inte dela med sig.
Det är inte roligt.
Med globala fonder kan vi öka med 2-3%.
Du skulle låta mer övertygande utan senap i mungipan.
- Borta? - Ja.
Är du helt säker på att du inte vill rymma till Aruba med mig?
Min väninna, Allison, älskar Aruba.
Hon är smart, vacker och tillgänglig. Du skulle älska henne.
- Hur går det med Victor Chau? - Han är i New York på lördag.
- Han kan träffas på morgonen. - Jag har ett annat möte på lördag.
Ett, två, tre!
Jag kom hem från Berlin, Kate fick resa till San Francisco.
- Jag ska till New York nästa vecka. - Det låter hektiskt.
Vad är det Kate jobbar med? Det var nåt komplicerat med pengar, va?
Nej, det är faktiskt ganska enkelt.
Hon är en jonglör.
2 MÅNADER SENARE
Du har ett e-kort.
Hälsningar från Jack och Allison från Aruba.
Kate, hon är en toppentjej. Tack.
Tack, tack, tack.
Han kan vara irländare eller skotte. Med det han har under kilten...
Han kallas inte Abelhammer utan anledning.